Студијска посјета Краљевини Великој Британији и Републици Француској
7.10.2014. У периоду од 6. до 13. септембра 2014. године, шефица Пододјељења за подршку мјесним заједницама, невладиним организацијама и удружењима грађана Аница Радић-Савић боравила је, у оквиру десеточлане групе из БиХ, у Краљевини Великој Британији и Републици Француској.
Студијску посјету обиљежио је обилазак владиних ресора надлежних за област координације са цивилним друштвом и невладиним организацијама подржаним од стране Пројекта CBGI „Јачање капацитета владиних институција при утврђивању политика у дијалогу са цивилним друштвом“ који финансира Европска унија путем IPA 2011.
Током боравка у Великој Британији, Аница Радић-Савић је објаснила да су у Лондону одржани састанци са представницима двије велике мреже невладиних организација COMNVO GURST и WIFI на теме „Институционална сарадња са владом по питању реформи“, „Координација и учешће цивилног друштва с циљем веће отворености и укључивање грађана у процесима доношења политичких одлука“ и “Како јавне политике користе узбуњиваче да би обезбиједили добру управу и одговорност“. Изасланство је овом приликом посјетило и Даунинг стрит, број 10 у самом сједишту Британске Владе, односно администрацију. Разговарано је о двосмјерној, партиципативној комуникацији те примјерима добре праксе у стратегијама укључивања цивилног друштва, а било је и говора о темама дигиталне комуникације у владином сектору и ефикаснијој употреби јавног сервиса који пружа администрација.
За разлику од Велике Британије, истиче гђа Радић-Савић, у Француској при државним органима и институцијама не постоје специјализоване службе за односе са цивилним друштвом, док су у Министарству за екологију, одрживи развој и енергију изнесене праксе консултовања са јавношћу приликом утврђивања јавних политика из области екологије и развоја, и то од локалног до државног нивоа.
Домаћин састанка, замјеник директора за међународну сарадњу Дирекције за европске и међународне послове, Herve Boisguillauma са сарадницама упознао их је са примјерима консултовања са грађанима поготово у случајевима изградње атомских централа. Преносећи своје утиске, као интересантну чињеницу она напомиње да Француска своје програмске активности најављује чак три до пет година унапријед, те о томе одмах поведе и кампању путем надлежног министарства.
Наиме, они су упознати са два врло интересантна институционална механизма која у себе укључују цивилно друштво, али нипошто на начин да је оно предоминантно. Први је Национална комисија за јавне дебате, а друга независна институција је Савјет за економију, животну средину и социјална питања.